Spisateljice - loše kuharice pogrbljene nad računalom
![Spisateljice - loše kuharice pogrbljene nad računalom](/var/plain_site/storage/images/magazin/teme/spisateljice-lose-kuharice-pogrbljene-nad-racunalom/19108-1-cro-HR/Spisateljice-lose-kuharice-pogrbljene-nad-racunalom_article_full.jpg)
Gorak osmijeh na lice svima nama koji smo se odlučili za život spisateljski izmamila je ovim tekstom Sanja Pilić.
Spisateljice
Treba ih ubiti. Dosadne su. Uglavnom zabrinute. Grbe se nad računalom i manje kuhaju od prosječnih žena. Kućanski poslovi su im koma – jer one bi, ipak, bile princeze. Zato su i počele pisati. Umjesto da operu kosu i otputuju u Pariz s najzgodnijim dečkom iz kvarta, sjede u svojoj dječjoj sobi i mudruju nad tekstom. Još uvijek žive s roditeljima. Ne zarađuju lovu i ne mogu dignuti kredit. Nose ravne cipele. Tange ih žuljaju. Previše su načitane i previše razmišljaju o riječima.
Zaljubljuju se u pisce ili profesore. Ne znaju primati komplimente. Kao da si im vruć krumpir ubacio u krilo! Kad pišu lako štivo, smatraju ih glupavim plavušama, ako se dohvate enciklopedijske rječitosti i egzistencijalne zabrinutosti, pretvaraju se u intelektualke, babuskare i patnice. Ne kuže se u modu. Vole starine i umjetničke predmete. Čuvaju pisma. Ne udaju se, a kad se udaju, osjećaju se usamljeno. Obitelj ih smatra gubitnicama ako se ne zaposle na nekom fakultetu ili ne osnuju izdavačku kuću. Puše.
U torbi imaju knjigu, ali ne i rumenilo. Osjetljive su. Opraštaju muškarcima. Lakovjerne su. Kad ostare, nose jednodijelne kupaće kostime i rijetko se sunčaju. Nema ih u antologijama koje sastavljaju njihovi kolege. Smiješe se da bi ispale simpatične i ne baš tako pametne. Rijetko idu frizeru. Posjećuju tetu u staračkom domu i čuvaju sestrinu djecu. Pišu. Objavljuju u časopisima koje nitko ne čita. Dobivaju nagrade prekasno. Obično nisu novčane. Ne primaju ih u Akademiju. Druže se s drugim spisateljicama. Izbjegavaju sportske aktivnosti.
Njihovo tijelo zarobljeno je u stihovima. Lektoriraju tuđe tekstove badava. Ne vjeruju u sebe iako tvrde da vjeruju. Otkriju toplu vodu prekasno. Često zube popravljaju preko socijalnog. Zaljubljuju se u „karizmatične“ tipove koji ih ne zarezuju pet posto. Ali i o tome su u stanju napisati ljubavni roman. Skrivaju svoju erotičnost kao zmija noge. Kad su već odabrale to glupo, nekorisno zanimanje, bolje je biti neupadljiva i ne izazivati vraga.
Kako se spasiti ako ste spisateljica?
Generalno, nema vam spasa. Čak ni s Nobelovom nagradom na plećima vaš status nije osobito povoljan, i dalje ste usamljeni u svojim literarnim promišljanjima. Jedino je zgodno što vam se sad ljudi ulizuju, možete plaćati rate za struju i odseliti od roditelja. Ako vas veseli gostovanje po raznim sajmovima, plešete kao medvjedica na lancu i postajete sve pametnijom. Spašavate svijet i dijelite političke savjete. Ipak, zapamtite, uvijek manje vrijedite od jednog nobelovca.
Dakle, obična ste spisateljica s prosječnom tiražom prodanih knjiga. Znači, bezveznakinja koju čitaju isto takve bezveznakinje. A tržište je malo. I niste više u cvijetu mladosti. I htjele biste da vas utješim, a da ne lažem. Ne tražite nemoguće!
Za početak nabavite najskuplje donje rublje i osnujte časopis u kojemu ćete objavljivati vlastite radove. Postanite urednica, jer biti samo spisateljica luzerski je. Nabavite zgodnog pratioca (može biti i gay) i prestanite biti romantična. Učlanite se u razna društva i političke stranke. Pronađite, napokon, pleme kojem ćete pripadati! Skratite suknje i počnite vježbati hodanje u visokim petama. Malo više klimajte glavom i budite srdačniji s dosadnom gospodom s kojom prije niste bili srdačni. Ne morate im reći u lice što o njima mislite. Počnite se veseliti. Upišite se na ples. Izmislite nov pravac u književnosti. Zgodno bi bilo i dočepati se neke funkcije u Ministarstvu kulture... Naći mladog ljubavnika jer on jača ego više od panegirika u novinama i izbora iz sabranih djela na polici. Život je trivijalan, žao mi je! Sartre, samo da je bio manje ružan, ne bi postao filozof.
Zabavljajte se!
Dakle, počnite se baviti sportom i raspitajte se kod osobnog bankara gdje uložiti novce koje ste naslijedili od none iz Sutivana. Promijenite frizuru. Promijenite stil pisanja. Ako ste prije dramili, mudrovali i moralizirali, sad se zabavljajte! Kad se već morate družiti s računalom, jer ste preumorni da budete konobarica i prestari za pijanisticu, neka vas pisanje uveseljava. Život je kratak. Budite ekonomični. Racionalni. Pragmatični. Vedri. Zabavljajte se. Možda vas vaši kolege i dalje neće cijeniti, možda vas vaše kolegice neće shvaćati ozbiljno, ali vi ćete uživati.
Izmislite svoj stil! Stil je čovjek, netko je rekao. Hvalite sebe, jer i drugi hvale sebe. Prestanite biti pristojna: kad vas neko udari, uzvratite udarac. Nemojte da pisanje vlada vašim životom, neka vaš život upravlja pisanjem. Družite se s Hercegovcima jer oni znaju kako opstati i ostati, a urođenu osjetljivost pretvorite u snagu. Igrajte se i nikoga ne shvaćajte previše ozbiljno, pa čak ni sebe. Kad ste neraspoloženi, otiđite na masažu.
Ako se tiraža vaših knjiga i umotvorina ne poveća, barem nećete žaliti što niste nova Sylvia Plath. A i da bi nju zamijetili, morala je gurnuti glavu u pećnicu. Vi izvadite glavu iz pećnice, jer ne trebate patiti da biste pisali. Ako i ne uspijete u književničkom svijetu, neće vam biti žao jer ste se dobro zabavljali. Ako uspijete, usprkos svemu i svima, kupite dionice i uvalite se u kakav investicijski fond.
I ne zaboravite tetu iz staračkog doba pozvati na krstarenje brodom do Grčke i Turske... Ta vi ste još uvijek ona blaga, suosjećajna, starinska duša koja je nekoć davno odlučila postati, ah, obična, dosadna spisateljica!
Fotografije: Free Digital Photos