Koprivnički bibliobus: Sreća je ono kada djeca uđu u bibliobus pjevajući, legnu na pod i čitaju knjigu
![Koprivnički bibliobus: Sreća je ono kada djeca uđu u bibliobus pjevajući, legnu na pod i čitaju knjigu](/var/plain_site/storage/images/magazin/knjiznicaranje/koprivnicki-bibliobus-sreca-je-ono-kada-djeca-udu-u-bibliobus-pjevajuci-legnu-na-pod-i-citaju-knjigu/180096-1-cro-HR/Koprivnicki-bibliobus-Sreca-je-ono-kada-djeca-udu-u-bibliobus-pjevajuci-legnu-na-pod-i-citaju-knjigu_article_full.jpg)
Nastavljamo našu šetnju kroz bibliobuse te nakon predstavljanja koparskog vozila i službe odlazimo u dragu nam Koprivnicu gdje vlada rođendansko raspoloženje!
Knjižnica i čitaonica “Fran Galović” Koprivnica pripada hrvatskim knjižnicama koje nas često vesele kvalitetnim projektima i inovativnim praksama. Bibliobusna služba i bibliobus također su dio te energične zajednice, a članovi bibliobusne posade Petra Dravinski i Siniša Lukač približili su nam svoju svakodnevicu i rad koje ćemo još bolje upoznati 7. i 8. lipnja na Festivalu bibliobusa u Rijeci.
I da, jesmo li rekli da koprivnički bibliobus upravo ove godine slavi 40. rođendan? Čestitamo!
Kada bi ovo bilo pitanje za milijun dolara koje dodjeljuje tročlana komisija u sastavu startup vlasnik, marketinški stručnjak i bogati sugrađanin koji sav imetak ostavlja zajednici nakon cjeloživotnog rada u Njemačkoj, kako biste objasnili zašto je bibliobus ključan za vašu regiju?
Ključan je jer svaka dva tjedna svojim korisnicima donosimo najvažniji lijek za preživljavanje teške svakodnevice i njihovoj dokolici vraćamo onaj starogrčki smisao. Tako da, bibliobus je neophodan u borbi protiv ovih teških i čestih stanja malih i velikih umova.
Na fotografiji: Ispred starog vozila bibliobusa.
Što intimno osjećate - kojoj skupini građana najviše značite i zašto?
Odrasli korisnici su ti koji nas od radosti ponekad dočekaju s kolačima, voćem i kavom, ali osjećamo da ipak najviše pripadamo djeci.
Oni su ti koji nam trče ususret, legnu na pod bibliobusa i čitaju knjigu te se raznježe kad vide koliko je „ušuškano“ biti okružen s puno knjiga u malom prostoru. Najviše pripadamo njima jer će oni biti ti koji će ljubav prema knjigama i čitanju širiti dalje, počevši od svoje vrtićke skupine, razreda, škole i kasnije na svoju djecu.
Ulovio nas je vremenski stroj i odveo daleko. Kako mislite da će izgledati bibliobusi budućnosti i koji aspekt čekaju najveće promjene?
Bibliobus je sigurno pun avantura. Postoji li najbizarnija, najnezgodnija, najčudnija situacija iz svijeta života vašeg bibliobusa, a da ima humor ili sretan kraj?
Ima više takvih situacija… jedna je od njih kad sam od jednog korisnika na stajalištu dobila prekrasnu ružu, a taj je korisnik nakon ruže iz džepa izvadio i nož, ali samo da bi maknuo trnje sa stabljike da se ne ozlijedim. Sve to gledao je novinar lokalnog tjednika pa smo svi sretno završili u novinama.
Najveća vrijednost bibliobusa sigurno je u svim lokacijama koje nastoji pokriti i donijeti knjigu do gotovo svakoga. Koje je najneobičnije, najegzotičnije, najspecifičnije stajalište vašeg bibliobusa?
Hmmm, svako je stajalište specifično, svaka općina koju obilazimo ima svoje običaje, navike, govor, navike, ali možemo izdvojiti Općinu Gola. Gola je jedina koja nam ima najviše korisnika; tri vrtićke skupine, osnovnoškolci, odgajatelji, mladi, učitelji, knjižničari, svi odjednom krenu prema bibliobusu.
Još kad si osvijestimo da se Gola smjestila na lijevoj obali Drave, odmah uz granicu s Mađarskom, shvatimo da prolazimo kroz prekrasnu prirodu koju, osim ako ne radiš u bibliobusu, ne možeš svakog dana vidjeti.
Na fotografiji: Čitanje i druženje u bibliobusu.
Najdraža životna situacija s bibliobusom u kojoj ste osjetili "ma ipak neću sutra dati otkaz, ima ovo itekako smisla"?
Ima puno takvih situacija, ali jedna koja nam je ostala u sjećanju jest kad je cijela vrtićka skupina, njih 18, počela pjevati „Igraj, moja Hrvatska“ Zaprešić Boysa. Inače svi klinci vratima bibliobusa govore „Sezame, otvori se“ ili „Čiribu-čiriba, vrata otvorite se“, a nakon što su to rekli više puta i nije „upalilo“, počeli su spontano pjevati ovu navijačku. Naravno da su izazvali salvu smijeha jer su svi stajali pred vratima sa svojim slikovnicama i iz sveg glasa vikali baš tu navijačku za koju i danas baš nismo sigurni kako im je pala na pamet. Bili smo u 2018., valjda zato, a vrata smo im otvorili tek kad su otpjevali do kraja, naravno!
U bibliobusu nikad ne znaš kad će ti se dogoditi situacija da „pukneš od smijeha“, ovo je bila jedna od njih. A volimo i kad klinci dođu i zamole nas da im nešto pročitamo, a posebno nam je drago kad odrasli, sami, direktno kažu koliko jedva čekaju da dođemo svaka dva tjedna. Nema većeg smisla od toga.
Koprivnički bibliobus kroz podatke:
Marka vozila: IVECO Eurocargo
Proizvođač: IVECO, Italija, Italy
Registracijska oznaka: KC 509 CO
Godina proizvodnje: 2004.
Snaga motora: 134 kW
Dimenzije vozila: duljina: 8.88 m
širina: 2.44 m
visina: 3.54
Kapacitet: 3000 svezaka knjiga - jedinica građe
Pristup internetu za korisnike: DA
Broj članova posade: 2
Broj smjena: 1
Broj općina/ gradova koje bibliobus obilazi: 18
Broj stajališta: 50
Prosječan broj prijeđenih kilometara godišnje: 13.000
Ostaje nam samo reći - vidimo se u Rijeci u petak 7.6.! :)